-Jag måste visa George att jag tävlar. -Wade gillar dig. Såra honom inte.
Du ville inte hjälpa mig. Du ville komma åt honom.
-George och Lemon kommer att gifta sig. -Vi måste ge det här en chans.
-För att du älskar henne. -Du vet att jag gillar Frederick Dean.
-Min mamma låter mig inte dejta. -Jag undrar om du vill tänka om?
-Okej, du vinner. -Hennes blindtarm har brustit.
Du sa att hon skulle bli bra!
Ursäkta mig. Jag är dr Hart. Jag har försökt få information om en patient.
Rose Hattenbarger kom in igår med en brusten blindtarm.
Är du en familjemedlem? Och inte hennes läkare heller?
Dr. Breeland är hennes läkare. Men jag har haft förmåner här förut.
Jag vet. Du assisterade under en mitralisklaffoperation.
Ett ingrepp som många kirurger velat utföra-
-men din pappa lät dig göra den. Räcker det inte med favörer nu?
-Zoe. -Brick! Hur mår Rose? Ingen säger nåt.
Det blev komplikationer från perforationen.
-Varbildning och blodförgiftning. -Hur omfattande är det?
De håller på att behandla infektionen. Vi ska få veta mer om en timme...
I nuläget kan det gå hur som helst.
-Vad gör hon här? -Det är okej, Annie.
Du ska vara hennes läkare. Det är därför hon får umgås med dig.
-Hon kan dö. Vad är det med dig? -Jag är ledsen.
Pappa, det är Zoe. Du behöver inte ringa upp mig.
Jag vet inte ens varför jag ringer.
Det är av flera anledningar. Jag har ingen annan att vända mig till.
En vän till mig är inlagd på sjukhus...
Blindtarmsinflammation. Vi får veta mer snart.
Så... Hon är 14 år.
Rose.
Som sagt, jag vet inte ens varför jag ringer.
Det kommer att ordna sig. Hejdå.
Hej. En av sjuksköterskorna sa att du var här ute.
-Hur mår hon? -Antibiotikan funkar. Hon mår bättre.
Hon är vid medvetande och hon ligger inte på intensiven längre.
Hon frågar efter dig.
Dr Hart kanske vet nåt om Rose. Vet du var hon är?
Varför skulle jag veta det?
Om du läst i en bok att jag är expert på att veta vart Zoe Hart håller hus...
...så bör du kontakta utgivaren. För det stämmer inte.
Va?
Allihopa. Det var pappa. Rose kommer att bli bra.
Vad härligt att höra. Jag måste gå nu.
-Ska jag följa dig hem? -Ja.
Några stycken ska hälsa på Rose på sjukhuset och jag vill följa med.
Jag visste inte att ni var vänner.
Allt detta har visat hur viktigt allting i livet är.
Till och med de betydelselösa.
Hör upp alla.
Glöm inte bort beredskapsövningen inför katastrofer. Stormsäsongen närmar sig-
-och vi måste vara redo. Innan mötet måste ni antingen träffa mig-
-eller min löjtnant Wanda för att få era uppgifter.
Löjtnant.
-När sker övningen? -Det får ni se.
Det finns många bra tv-serier just nu. Jag måste veta om jag ska spela in dem.
-Spela in det ni inte vill missa. -"America's Next Top Model" då?
För om jag spelar in det så kommer någon att avslöja vinnaren innan.
Jag talar om en livsfarlig storm. Vi måste slå ihop oss-
-och göra våra uppgifter. Hjälpa de skadade, koka lakan-
-och sterilisera sågar för amputationer. Det här var en gammal lista.
Jag tänkte att vi kanske kunde beställa hämtmat ikväll.
Visst, det kan vi göra.
Fira att vi är ihop igen...
...med en romantisk kväll.
Ja, vi bör nog göra det. Definitivt.
-Eller så väntar vi till bröllopsnatten. -Det låter kul.
Romantiskt. Jag älskar det.
Hallå?
Vad? Du skrev en lapp om jag skulle möta dig här.
Jag brukade hångla med tjejer här. Jag hoppas att vi ska göra nåt annat...
Byggnaden är till salu.
Det måste renoveras... Men tänk dig...
-Wade's Place. -Wade's Place?
Sluta göra sådär. Jag har redan ett hem. Det är hemma hos dig.
Wade's Place. Din bar.
Min...
Jag förlorade prispengarna på grund av Zoe.
-Jag har inga pengar. -Vi ska träffa Peggy på banken imorgon.
Prata om lån.
Verkligen?
Wade's Place.
Sluta nu.
-God morgon. Hur mår Rose? -Brick lämnade ett meddelande.
Hon är stabil. Hennes feber är borta och infektionen har börjat lägga sig.
-Hon ska vara inlagd i några dagar till. -Jag vet. Men hur mår hon?
-Vet inte. Jag har inte träffat henne. -Varför inte?
Jag kunde inte inte gå in i det rummet och se på henne-
-och veta att jag är den som nästan tog kål på henne.
-Vad pratar du om? -Roses mor hade rätt.
Jag är läkare. Igår hade hon magont, ingen matlust och hon var illamående.
En läkare borde ha vetat att det var blindtarmsinflammation.
-Du får inte tro att det är ditt fel. -Jag blev ofokuserad...
...och någon dog nästan.
Jag tänker inte bry mig längre. Om någon behöver en vän-
-kan de gå med i Facebook. Allt man får från dr Zoe Hart...
...är en läkare.
Översättning: SweSUB Group © beja
Jag kan inte sova på grund av Annabeth Nass och hennes make Jake.
Han klipper gräsmattan under natten och stökar bland soptunnorna.
-Så du behöver ett sömnpiller. -Jag kan inte somna om.
Jag börjar tänka på mitt barnbarn i Pensacola... Han är i knipa.
Menar du Charlie? Varför då? Han har ju...
Det var inget.
Du känner väl Annabeth? Du kan prata med henne.
Nej, tyvärr. Det kan jag inte.
Dragé får mig alltid att tänka på min syster Corkys bröllop.
Hon la dem alltid i samma färgglada påse som riset.
Folk kunde inte se skillnad. Så när de kom ut ur kyrkan-
-kunde de lika gärna ha blivit stenade till döds.
-Aj... -Allt bra?
Ja, då. Jag har lite ont bara...
-Yoga... -Yoga?
Jag har börjat med yoga sen jag läste att man får ett bättre sexliv av det.
Sen min man fick sitt nya jobb har han varit mycket gladare-
-att han vill ha sex hela tiden... Jag ska hämta lite aspirin...
Sen när är det okej att tala högt om privata saker?
Det beror nog på de nya komedierna. Det har aldrig känts rätt, tycker jag.
På tal om det. Du måste verkligen se framemot din smekmånad.
Självklart. Varför skulle jag inte göra det?
-Lemon...om du vill prata om... -Det handlar inte om sex.
-Det handlar om tennis. -Tennis?
George och jag vill spela tennis under smekmånaden-
-men på sistone har vi inte spelat tennis särskilt ofta.
Vi brukade spela hela tiden. Men George åkte till New York...
Jag började spela med nån annan. Men när George fick reda på det ville han inte-
-spela tennis med mig längre. -Jag spelar inte på grund av solen.
Det liknar den gången min man fick veta att jag legat med nån annan-
-och han kunde inte sluta tänka på det. Vi slutade nästan att ha sex.
-Tillbaka till tennisen. -Tillbaka till sexet...
Hur löste du det egentligen?
Få ut George på tennisbanan bara. Bär en söt outfit.
Lura dit honom om du måste. Allt kommer att bli som förut.
-Gud. Du har så rätt, Crickett! -Det är inte nåt man hör särskilt ofta.
Jag måste ge George den bästa tennis- matchen han nånsin...spelat.
Innan smekmånaden ska jag få honom att bli kär i min tennis igen.
Testa att spela i grupp. Det ska visst vara kul.
-Nej. -Hej, mamma. Har Zoe varit här än?
-Nej, det har hon inte. -Jaha. Hon är...
...säkert bara upptagen med jobbet. Hon kommer nog senare.
Rose...
-Kom in, Magnolia. -Mrs Hattenbarger. Rose.
-Har du samhällstjänst eller? -Jag ville se hur du mår.
Vi har aldrig varit vänner, men att känna någon som råkar utför detta-
-får mig att tänka på mig själv. -Mer än vanligt?
Jag menar... Tack för chokladen.
Min granne Delma Warner-
-berättade att hon klagat över att jag och min man väsnas om nätterna.
Det beror på Jakes nya jobb. Han har inte tid till att-
-jobba i trädgården så han måste göra det under natten.
Vad kan jag göra för dig?
Jag har ont i ryggen. Jag råkade göra nåt under yogan för två dagar sen.
Jag har börjat utföra yoga för att det ska lindra stress.
Vilket jag drabbats av.
-Vill du veta varför jag är stressad? -Nej.
Jag vill ge dig nåt muskelavslappnande.
-Är du arg på mig? -Nej.
Det är mitt fel. Vi blev nära vänner-
-och sen struntade jag i dig... -Addie ger dig medicinen.
Ha en trevlig kväll.
Jag kan inte undervisa än.
Jag har försökt bli av med förkylningen-
-men jag har inte kunnat öppna min yogastudio under hela veckan.
Jag hörde att nån hade yoga för två dar sen.
Men sen kom jag ihåg att jag inte bryr mig.
Addy, kan du leda Sandi till undersökningsrummet?
-Vad är allt detta? -Vad?
Addy sa att du ändrat attityd. Är du inte intresserad av dina patienter?
-Jag är intresserad av deras besvär. -Spola inte tillbaka i tiden.
Jag har tränat upp dig till en bra läkare och du ska inte få ändra dig nu.
Det gör jag inte. Jag kan bli en bättre läkare-
-om jag slutar att bry mig. -Så är det inte alls.
Alla som kom in blev behandlade. Det tog hälften så lång tid.
Det bästa av allt är att ingen dog. Det är en rätt bra dag.
Tack för omtanken, Brick. Men jag mår bra.
-Du lät inte okej på telefon. -Pappa.
Hallå? Någon?
Lemon?
-Hej. Jag kan se dig. -Förlåt. Jag ska inte vara här nu.
Vad är allt detta?
Jag har en lapp där det står "Res iväg till Vi-Land-"
-"hitta vägen till Huset Breeland." -Lemon bad mig göra det här.
-Jag sabbade det. -Okej...
"Den söta vägen från dig till mig-
-är genom gåvan, som du ser ovan."
-Den fick inte plats. -Vart leder nyckeln nånstans?
Till ett rum på Whippoorwill Blossom Inn.
Det var därför det tog tid. Inget rimmar på Whipporwill.
-Vi borde ha en Ritz. -Vet du vad detta handlar om?
Nej. Men det gör inget, jag är van vid det.
Min vän Rose mår bra.
-Pinsamt nog kom du hit för ingenting. -Du var upprörd.
Med tanke på vårt förflutna... Om jag kunde göra nåt-
-så ville jag finnas här. -Tack.
Det fanns inget att göra. Jag behövde bara prata.
-Vad pratade Brick om? -Ingenting.
Han säger att en bra allmänläare måste bry sig om sina patienter.
-Du är en kirurg. -Jag är varken allmänläkare eller kirurg.
Jag är ingenting. Jag hör inte hemma här men jag har ingenstans att ta vägen.
Jag ville bara vara en jäkla kirurg som du.
Jag måste göra detta. Annars kan jag inte få ett stipendium.
Så jag måste bry mig. Men ju mer jag bryr mig-
-desto värre blir det för alla.
Men...tack för att du kom.
Tack för att du vill fixa det-
-men det finns inget du kan göra. Jag har fastnat.
Vad tidig du är.
Vad fin du är.
Överraskning.
Lemon...det här var romantiskt-
-men jag trodde att vi skulle vänta fram tills bröllopsnatten.
Jag vet men...Vi sparar det inte för att vara romantiska-
-utan för att vi är rädda. Det är en liten stad.
Och jag gillar inte heller att vi har en tredje person mellan oss-
-och jag vet att det beror på mig. Antingen kan vi lämna stan eller-
-bara ta oss igenom det.
Ta oss igenom det. Bara göra det.
-Bara göra det oavsett resultat. -Som med en våffla.
Okej, jag ställer upp.
-Vad ska vi börja med? -Alkohol.
När jag önskade att Rose skulle dö var det för att hon dejtade Frederick Dean.
Jag menade det inte. Vet inte Gud vad sarkasm är?
Jag är glad över att hon inte är död-
-så om jag försöker gottgöra henne hamnar jag väl inte i helvetet?
-Vad gör du? -Ingenting.
Affärsförslag?
-Affärsförslag för vadå? -Tyst med dig.
Jag ska öppna en bar.
Håll tyst. Det är inget skämt.
-Jag ska prata med Peggy om ett lån. -Ingen lånar pengar till nyföretag...
...i den här ekonomin. Särskilt inte till den oduglige Wade Kinsella.
Du har fel.
Titta, där är Peggy.
Jag ska servera henne så pass mycket att det försämrar hennes beslutsförmåga.
-Vilken jäkla god champagne. -Jag har druckit den rätta mängden.
Jag med.
Faktum är att...nu är sex inte bara genomförbart...
Det är också en jäkla bra idé. Jag kommer snart.
Allihopa? Alla har fått sina uppgifter inför övningen.
Vi måste göra vårt jobb för att det ska funka. För att förklara varför-
-så ska underbara Wanda sjunga "For the Want of a Nail".
Vad är det?
Jag vet att du inte gillar att jag försöker lösa saker.
Jag ska jobba på det. Men...
Jag ringde Boston General. De har erbjudit mig en tjänst.
Jag sa att jag tackar ja om de ger dig ett stipendium.
-Mig? -De sa ja.
Vi kan åka imorgon. Du kan lämna Bluebell direkt.
Jag tar det.
-Hallå. -Hej.
-Vart ska du? -Till Boston.
-Ska du besöka en vän, eller? -Nej. Jag fick ett stipendium.
-Ska du åka iväg mitt i natten? -Imorgon bitti.
Utan att säga adjö?
Ja. Alla är arga på mig, vem ska jag säga adjö till?
Wade hatar mig. George valde Lemon. Han vill nog ha bort mig.
Jag försökte döda Rose. Du är arg på mig.
Att komma hit var nog med drama. Jag behöver inte det nu.
För det första... Du och jag...
Vi hade en dispyt. Vi gjorde inte slut.
Och för det andra...
Även om du trodde att du bara var på genomresa...
...så förändrade du liv. Här.
Tänker du sticka iväg utan att säga adjö?
Människor som jag...
Och Rose.
Det är som att säga att inget av det här hände.
Jag ska säga adjö. Imorgon bitti, jag lovar.
Peggy. Vi har inte presenterat oss för varandra.
-Wade. Vi har ett möte imorgon. -Hej. Ja, jag vet vem du är.
Man ska inte tro på allt man hör. Allvarligt talat, det får du inte.
Fast det kanske är goda rykten. Men antagligen inte.
Nu ska vi vara ärliga. Vissa personer skulle säga att jag är oduglig.
Jag har varit med om flera indiskreta händelser. Vem har inte det?
Människor förändras.
Du har ju varit ung en gång.
Du är fortfarande ung.
Du kom säkert till lektionen med kjolen bak och fram några gånger, eller hur?
Eller hur? Inte?
Det jag försöker säga är...
Om du ger mig pengarna, så orsakar jag inga problem.
Jag kommer inte att få problem. Jag inser att det där lät som ett hot...
-Jag måste gå hem nu. -Nej, nej.
Det blev lite fel nu. Du kan väl stanna kvar?
Du kan få en drink, och sen kan vi hångla. Hänga, menar jag.
God natt.
Okej, vi ses imorgon.
Jag drar isär dessa, och trycker ihop ditt huvud.
Sluta bara. Aj. Sluta.
Du har dragit i mitt huvud länge nog nu-
-och jag tror inte att det är lösningen på problemet.
Du har rätt. Helt rätt.
Vi måste smörja det.
-Jag kan köpa lite olivolja. -Nej, du får inte lämna mig här.
Tänk om du hamnar i koma efter en bilolycka-
-och ingen vet om att jag är här?
-Och det är det värsta med det scenariot? -Funkar det med vispgrädde?
Vart skulle jag få tag på vispgrädde?
-I min väska... -Varför skulle du ha vispgrädde i din...
Tack för allting, Magnolia.
För chokladen, pizzan och gosedjuren.
-Och min rosa favorittröja. -Älskar den. Du är en bra vän.
-Jag försöker. Det var inget mer, va? -Nej. Men imorgon...
-Imorgon? -Jag är sugen på glasstårta-
-men inte den från affären.
Det kanske beror på att jag mystiskt nog nästan dog-
-men jag kan inte hjälpa att jag vill smaka på nåt hemgjort.
Jag lovade att säga adjö till alla.
Vart var vi? Jo, du ville att jag skulle följa i dina fotspår.
Oj, då. En uppdatering: det gick inte så bra.
Förlåt.
Fast jag ville egentligen inte ha något av det här.
Jag är ledsen att du är död, men det är ditt fel.
Att komma hit skulle göra mig till en bättre läkare.
Men allt blev bara värre.
Jag är kär i någon som ska gifta sig med nån annan.
Jag sårade någon som har känslor för mig.
Och Rose...
Hur kan jag nånsin...
Men du... "först av allt, skada inte", eller hur?
Så därför ska jag åka dit jag aldrig nånsin kan såra nån igen.
Hejdå.
Övning.
Jag måste dit.
Tänker du lämna en riktig nödsituation för att gå till en fejkad nötsituation?
Om du går kan denna stad få öva på-
-vad man gör om en kvinna biter av sitt eget huvud!
-Nödsituation! Undersökning av rum! -Vänta lite!
-Vänta lite. -Nej, vänta!
Ursäkta mig... Fin puderkappa.
Tom! Har någon sett till Tom Long?
Tom!
-Du är ledaren. Du ska inte vara skadad. -Katastrofer följer inget manus.
-Vi behöver en läkare! -Jag med...
-men jag har inte sett till dr Hart på flera timmar.
Hon kommer nog inte dyka upp.
Tack för att du fick tag på ett flyg ikväll.
Varför vänta till imorgon?
Har du sagt adjö till alla?
Ja, det har jag.
ROSE: Vart är du??
Du gjorde rätt i att åka iväg direkt. Det är bättre att inte dra ut på det.
Jag vet. Men jag kan inte sluta tänka på...
..."Grinchen - julen är stulen"
Invånarna i Whoville vaknar upp utan en jul.
-Cindy Lou Who blev så förvirrad. -De sjöng och allt blev bra.
Jag antar det. Allt är som en infektion här nere.
-Att bry sig suger. -Du är inte Grinchen.
Och du vill bli en kirurg.
Genom att avskilja sig blir man riktigt duktig.
Därför täcker man allt utom den del som ska opereras. Ingen person.
-Endast ett problem som ska fixas. -Sant.
Man måste inte höra om deras mormor eller gå på deras fester.
Eller höra om deras fejkade yogaklass. Låter toppen.
Jag sprang på Peggy.
-Skulle Wade stöta på bankkvinnan? -Jag stötte inte på henne.
Jag fick tunghäfta. Det blev fel.
-Jag ska fixa det innan mötet. -Vilket möte? Hon ställde in det.
-Hon sa att du inte var redo. -Efter ett misstag?
Det visar att hon inte tänkte ge mig nåt lån.
Det var därför som jag tänkte vara din borgensman.
-Tänkte du? -Jag tänkte gå i borgen för dig.
Jag hade tänkt säga att du förändrats.
Fortfarande försenat.
Förlåt. Jag vet att du har bättre saker för dig.
Jag har blivit van vid flygplatser sen jag och din mor separerade.
Varför då?
Varje gång hon hade en tillställning-
-var jag tvungen att flyga dit för att visa att allt var bra mellan oss.
-Som att vi var det perfekta paret. -Berättade hon inte sanningen?
Inte förrän långt senare.
Jag tror att det skulle visa en svagare sida hos henne.
Hon gick igenom mycket under de lögnerna...
Fan. -Pappa?
Jag kommer att bli en jätteduktig kirurg.
Men den där infektionen jag pratade om... Om att bry sig.
Jag är ledsen, men jag måste ta hand om ett till fall.
Jag blev orolig över att du ville ses nu.
Jag pratade med min pappa om något sorgligt.
Min mamma skämdes så mycket efter att min pappa lämnat henne-
-att hon låtsades att de fortfarande var ihop.
Jag tänkte på hur hårt hon fick jobba på sin fasad.
Hon bodde i New York. Men om hon inte hade det...
...så kan jag tänka mig allt hon hade gjort.
Som att klippa gräsmattan mitt i natten.
Hålla sin granne vaken.
Hon måste ha varit så ledsen. Och att inte kunna berätta för nån...
Det låter jobbigt.
Hur länge har han varit borta?
I tre månader.
Hans nya jobb skickade honom till Baton Rogue ibland.
Han träffade en servitris där.
Han säger att de älskar varandra. Han kommer inte tillbaka.
Jag är ledsen.
Annabeth, du kan inte fortsätta dölja sanningen från stan.
Din rygg kommer inte att klara det.
Du måste berätta.
Det är väl poängen med småstäder, eller hur?
Alla bryr sig.
Tack, Zoe.
Kan du tänka dig? Och varför ska du då åka iväg?
-Hur fick du reda på det? -Småstad.
Lavon.
Tro inte att jag inte drömt om detta under förra året...
Men jag borde åtminstone få veta varför.
-Jag är ingen allmänläkare. -Du var en duktig allmänläkare nyss.
Jag klarar inte av att göra det längre. Att bry mig.
Jag vet att du klandrar dig själv för vad som hände Rose.
-Jag kan inte ta den risken igen. -Risken för att nån blir sjuk?
Någon som jag bryr mig om.
Jag har aldrig varit så rädd i hela mitt liv.
Allmänläkare känner så hela tiden. Det gör för ont.
Jag är ledsen, men jag kan inte leva på det viset.
Jag med.
Det betyder att man är mänsklig.
Folk blir sjuka. Och de dör.
Men de föds också. De lär sig att cykla.
De blir kära.
Du kan avskilja dig från allt det om du vill...
Men kalla inte det för att leva.
Du skrämde livet ur mig med din bågsåg. Jag trodde att jag skulle bli halshuggen.
-Jag är glad över att jag hade en. -Herregud...
Jag glömde mina trosor.
-Har du inte på dig några trosor? -Nej, vi sprang ju iväg så fort.
Nu kan jag inte fokusera.
Det liknar vår första gång.
Jag frågade dig om du bar trosor under dina cheerladerbyxor-
-eller om det var byxorna som var det...
Under JV-matchen tog jag med dig bakom läkaren för att visa.
-Så att du kunde släppa det. -Vilket jag inte gjorde.
Och jag missade flera universitets- matcher efter den gången...
Minns du när din fot kom åt fyrverkerierna under balen-
-och när de väl sköts iväg flög de mot vattentornet.
Ingen fick nånsin veta nåt.
Aldrig någonsin.
Älskling...
Alla dessa minnen är våra.
Ingen kan ta dem ifrån oss.
Så länge vi inte tillåter det.
-Planet har lyft. -Förlåt.
Det svåra blir att få tillbaka din resväska. Mycket pappersarbete.
Pappa... Jag tänker stanna.
Är du säker?
Jag må vara en bättre kirurg någon annanstans...
-Men jag är en bättre person i Bluebell. -Som kirurg måste jag säga...
-Det är ett självmord för karriären. -Jag vet.
Men som din pappa...
Jag är stolt över dig.
God morgon.
Du...
Jag vill be om ursäkt för att jag sabbade mötet igår.
Jag uppskattar att du tror på mig... Oavsett hur fel det verkar.
Inte fel.
Jag ser det snarare som...
Som något förhastat. Alltså inte redo.
Rättvist svarat. Den som väntar på nåt gott...
Det blir kul för Zoe Hart. Hon älskar historier om när jag gör bort mig.
Vet du inte? Wade...
Zoe har åkt iväg.
Hur då menar du?
Hon flyttade iväg mitt i natten.
Tja...
Vad bra. Det var på tiden.
Allt snack om att "förbättra mig"...
Om att öppna en bar... Det var ju på grund av henne.
Ja... Jag tror att livet blev mycket enklare nu.
-God morgon. -Hej.
-Så du tänkte säga adjö ändå? -Nej.
Jag är så dålig på sånt, så jag tänkte stanna.
Jag trodde...
Jag trodde du sa...
-Så hur var det igår kväll? -Det var...
-Kära nån. Du älskar verkligen tennis. -Ja, det gör jag.
Annabeth. Är nåt på tok?
Stå inte bara där. Du ser ut som en staty.
Jag måste berätta nåt för er. Om mitt äktenskap.
-Hej. -Herregud, Zoe. Där är du.
Rose, jag finns utanför om du behöver nåt.
-Vad var det där om? -Magnolia är min betjänt.
Vart har du varit? Jag har saker att berätta.
Jag är ledsen. Jag var så orolig.
-Jag behövde tid till att tänka. -Kan läkare bli oroliga?
Jag har hört det. Vad ville du berätta?
Redo? Frederick Dean kysste mig.
Va?! Herregud.
-Du måste berätta precis allt. -Okej, men du ska få lite te.
Magnolia!